# Ашока

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Ашока Велики император на Маурия
Роден: | 304 пр.н.е. Индия
Починал: | 232 пр.н.е. Индия

Ашока (на деванагари: अशोक; IPA: aɕoːkə(hə)) е император на държавата Маурия в Индия от 273 пр.н.е. до 232 пр.н.е. След поредица от войни той завладява по-голямата част от полуостров Индостан, като владенията му достигат до днешен Афганистан и части от Иран на запад, Бенгал и Асам на изток и Мисор на юг. Ашока става последовател на будизма и построява паметници на някои важни места, свързани с Буда. Според будистката традиция той допринася много за запазването и предаването на будизма.

Думата „ашока“ означава „без скръб“ на санскрит. Ашока е известен и с прозвището Велики, както и с владетелските титли Деванампия (देवानांप्रिय, „обичан от боговете“) и Пиядаси (प्रियदर्शी, „гледащ дружелюбно на всеки“). В гръцките източници често е наричан Пиодас (Πιοδάσσης).

## [редактиране] Исторически източници

Откъс от един от Указите на Ашока

Информацията за живота и управлението на Ашока идва от относително малък брой будистки източници, най-вече „Ашокавадана“ („Историята на Ашока“), писана на санскрит през 2 век, и „Дипавамса“ и „Махавамса“, хроники на пали, открити в Шри Ланка. Допълнителни сведения дават „Указите на Ашока“. Те са подписани с името Пиядаси и са окончателно свързани с известния от будистките легенди Ашока едва след откриването на династични списъци, които посочват Пиядаси като титла или допълнително име на Ашока Маурия.

Използването на будистки източници при реконструирането на живота на Ашока оказва силно влияние върху възгледите за него и интерпретациите на неговите укази. Изхождайки от традиционните сведения, ранните изследователи разглеждат Ашока преди всичко като будистки владетел, който възприема будизма и подкрепя активно будистките манастири.

По-късните изследователи поставят под въпрос тази оценка. Единственият източник на информация, несвързан с будистите, „Указите на Ашока“, споменава пряко будизма само няколко пъти, въпреки че често говори за идеята за дхарма. Според някои интерпретации това показва, че Ашока се е опитвал да създаде по-широка еклектична гражданска религия, основаваща се на идеята за дхарма като положителна морална сила, но без да се обвързва с някое от религиозните течения на епохата - индуизъм, джайнизъм, будизъм и адживика.

Най-вероятно многобройните религиозни общности са изисквали внимателна дипломация, за да не се предизвикат религиозни вълнения. Както съвременните учени, така и привържениците на традиционната будистка интерпретация, са съгласни, че управлението на Ашока е свързано с толерантно отношение към различните религиозни общности.

## [редактиране] Биография

### [редактиране] Ранни години

Съгласно будистката традиция, описана в „Ашокавадана“ през 2 век, раждането на Ашока е предсказано от Буда. Според същата легенда той е син на император Биндусара от Дхарма, сравнително ниска по ранг негова съпруга. Тя е дъщеря на беден брахман, който я изпраща в харема на императора, защото е предсказано, че синът ѝ ще бъде велик владетел.[1]

Ашока има няколко по-големи полубратя и един по-малък брат, Витхашока, също син на Дхарма. Отношенията между принцовете са много конкурентни, но младият Ашока се проявява добре във военнито и академично обучение, което те получават. Съпреничеството е особено силно между Ашока и брат му Сусима.

### [редактиране] Идване на власт

Карта на държавата на Маурия при управлението на Ашока

С времето Ашока се превръща в безупречен военачалник и хитър държавник. Той получава командването на няколко военни части, а нарастващата му популярност кара братята му да се притесняват, че Биндусара ще го посочи за свой наследник. Най-възрастният, Сусима, убеждава императора да изпрати Ашока да потуши бунтовете в град Такшашила в северозападната провинция Синдх, управлявана от Сусима. Градът е опасен, заради войнственото си индо-гръцко население и лошото управление на самия Сусима. При наближаването на армията на Ашока бунтът е прекратен без сблъсъци.

Успехът на Ашока засилва притесненията на братята му и, подтикван от Сусима, Биндусара го изпраща в изгнание. Ашока заминава инкогнито за Калинга, където прекарва две години, след което е повикан обратно от баща си, за да потуши голямо въстание в Уджаин. Въпреки че е ранен в битка, неговите подчинени успяват да потушат бунта. След раняването му, за него се грижат будитски монаси, от които за пръв път научава за учението на Буда.

На следващата година император Биндусара се разболява тежко. Група придворни изпращат съобщение на Ашока да се върне в столицата и да поеме властта, въпреки че императорът предпочита наследник да стане Сусима. Ашока напада Паталипутра и избива всичките си братя, след което хвърля телата им в кладенец, за което получава прозвището Чанд Ашока („безсърдечен убиец“). Не е ясно дали по това време Биндусара е вече мъртъв.

### [редактиране] Начало на управлението

Ашока поема властта в държавата на Мауря около 273 пр.н.е. През следващите осем години той разпростира властта си до Асам и днешен Бангладеш на изток, днешен Афганистан и части от Иран на запад, Памир на север и южните части на Индостан на юг, като получава прозвището Чакраварти („за когото се върти колелото на закона“).

Последното завоевание на император Ашока е държавата Калинга, в днешния щат Ориса на източния бряг на Индия. Поводът за войната, започнала през 265 пр.н.е. или 263 пр.н.е., е несигурен. Според някои сведения един от братята на Ашока намира убежище в Калинга и местните владетели отказват да го предадат. Изпратените от Ашока войски претърпяват поражение, след което той организира най-голямата военна кампания в дотогавашната история на Индия. Държавата Калинга е унищожена, а територията ѝ е опустошена.

### [редактиране] Последни години

Ступата в Санчи, построена от Ашока

Според будистката легенда, след края на войната в Калинга Ашока е поразен от причинените от самия него опустошения, става последовател на будизма и изпозва властта си, за да пропагандира относително новото учение, което достига до Египет и Рим. Той поддържа будистката школа Вибхаджавада.

Ашока строи множество ступи и вихари в своята империя, според „Ашокавадана“ те са 84 хиляди. Една от най-известните е ступа 1 в Санчи. Според легендата, той става привърженик на ненасилието и дори забранява спортния лов, строи голям брой крайпътни страноприемници, където пътници и поклонници могат да отсядат без да плащат, изгражда канали, напоителни системи и болници за хора и животни.

Ашока управлява общо около 40 години, а династията му изчезва едва половин век след неговата смърт през 232 пр.н.е. Той е наследен от сина си Дасаратха Маурия.

## [редактиране] Бележки

1. ↑ „Ashokavadana“.

## [редактиране] Други източници

- Swearer, Donald. Buddhism and Society in Southeast Asia (Chambersburg, Pennsylvania : Anima Books, 1981) ISBN 0-89012-023-4
- Thapar, Romila. Aśoka and the decline of the Mauryas (Delhi : Oxford : Oxford University Press, 1997, 1998 printing, c1961) ISBN 0-19-564445-X
- Nilakanta Sastri, K. A. Age of the Nandas and Mauryas (Delhi : Motilal Banarsidass, [1967] c1952) ISBN 0-89684-167-7
- Bongard-Levin, G. M. Mauryan India (Stosius Inc/Advent Books Division May 1986) ISBN 0-86590-826-5
- Govind Gokhale, Balkrishna. Asoka Maurya (Irvington Pub June 1966) ISBN 0-8290-1735-6
- Chand Chauhan, Gian. Origin and Growth of Feudalism in Early India: From the Mauryas to AD 650 (Munshiram Manoharlal January 2004) ISBN 81-215-1028-7
- Keay, John. India: A History (Grove Press; 1 Grove Pr edition May 10, 2001) ISBN 0-8021-3797-0

Биндусара | >>> | император на Маурия (273 пр.н.е. – 232 пр.н.е.) | >>> | Дасаратха

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D1%88/%D0%BE/%D0%90%D1%88%D0%BE%D0%BA%D0%B0.html“.

Категории: Монарси | Индийци

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Alemannisch
- العربية
- Česky
- Deutsch
- English
- Español
- Eesti
- فارسی
- Suomi
- Français
- ગુજરાતી
- हिन्दी
- Magyar
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- ಕನ್ನಡ
- Lietuvių
- मराठी
- Nederlands
- Polski
- Português
- Русский
- Slovenčina
- Svenska
- ไทย
- Українська
- اردو
- Tiếng Việt
- 中文
- 古文 / 文言文