# Апокриф

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Апокриф (от гръцки απόκρυφος: "таен", "скрит"), означава словесно писмено произведение, което се разпространява „нелегално”, т. е. независимо и/или въпреки волята на контролиращата институция – Църква, държава, и т. н.

В по-тесен смисъл терминът се използва за книгите, които поради една или друга причина не са включени в църковния канон на Свещеното писание. В този случай терминологията, възприета от Православната, Католическата и Протестантската църква се различава (виж по-долу). В статията ще се използва терминът „апокриф” в разбирането на Православната църква, тъй като е достатъчно тесен и определен като смисъл и е най-близък до разбирането на тази дума в българския език. Апокрифите, особено новозаветните, не са намерили място в канона по различни причини – спорно авторство, разминаване с официалното учение на Църквата, време на написване, а някои от тях просто са били неизвестни на съставителите на новозаветния канон.

## [редактиране] Разлики в терминологията

Различията засягат преди всичко Стария завет. Библейският канон съдържа 39 старозаветни книги. Освен тях в католическата и православната Библия присъстват други книги. Всъщност именно при тях се проявява различието в термините.

- За Православната църква тези книги са 11 и не се определят като апокрифи, а като „неканонични” книги, т. е. книги които, въпреки че не фигурират в канона, по своя дух и характер са достойни да присъстват редом с санкционираните от канона книги. Такива са „Книга на премъдростта на Иисус, Син Сирахов, Първа и Втора книга на Ездра, и др., както и някои части от каноничните книги. Общото за всички тези писмени източници е, че отсъстват от стария юдейски канон, но са част от първия и твърде авторитетен превод на канона на гръцки, т. нар. „Септуагинта”. В българския „синодален” превод те са преведени именно оттам. За Православната църква апокрифи са книгите, които не са в списъка на тези 50. Някои от апокрифите не са забранявани, а са били четени като художествена литература. [1]

- Римокатолическата църква нарича същите тези книги „апокрифи” и отново ги издава, редом с каноничните произведения, с изключение на „Трета книга на Ездра”, която липсва в католическите издания. Останалите книги, засягащи библейската история или проповед, са включени в т.нар. „Индекс на забранените книги”, редом със значително по-късни произведения. Технически за тях също се употребява (в по-ново време) терминът апокриф.

- За протестантските общности апокрифи са всички книги, които не влизат в библейския канон.

Вън от различията и с изключение на неканоничните книги в терминологията, отношението и начинът на работа по отношение на тези книги е почти сходен у различните християнски вероизповедания.

## [редактиране] Видове апокрифи

Систематизирането на апокрифите по видове споделя терминологията, определена от систематизирането на каноничните библейски текстове. Делят се основно на старозаветни и новозаветни апокрифи (според приписваното или автентично авторство), също така на откровения (апокалипсиси), видения, слова и др., според вида на жанра и повествованието. (Всички те могат да бъдат старозаветни и новозаветни). В съчетанието между двете класификации се появяват термини като „старозаветно” или „новозаветно” откровение и т.н.

### [редактиране] Новозаветни апокрифи

Някои от тях са твърде древни. Също така някои от тях са имали ограничено значение в древните поместни църкви. Едно от евангелията, приписвани на св. ап. Тома (т.нар евангелие „Иисус рече”, според фразата, с която започва всеки негов абзац) например се приема от някои от богословите, предимно западни, за т. нар. евангелие Q (от латински quele - източник), послужило за основа на останалите евангелски текстове. Някои от апокрифните евангелия отразяват предание, в някои случаи твърде древно и съвпадащо с църковното („Протоевангелие на Яков”.) Тук трябва да се отбележи, че някои от книгите, които влизат в съвременния канон преди окончателното му формиране, също са били спорни - по специално "Откровението на св. ап. Йоан Богослов" и "Посланието на св. ап. Павел до Евреите".

Запазени се повече от над 100 евангелски апокрифи. Някои от тях са:

#### [редактиране] Евангелия

- Иисус рече ('Евангелие от Тома') [2]
- Протоевангелие на Яков
- Евангелие от египтяните
- Евангелие от евреите
- Евангелие от евионитите
- Евангелие на Ева
- Евангелие от Варава
- Евангелие от Петър
- Евангелие от Мария
- Евангелие от Никодим [3]
- Евангелие от Филип
- Тайно евангелие от Марк
- Евангелие от Тома [4]
- Евангелие от Лъжематей
- История на дърводелеца Йосиф
- Евангелие от Юда

  и други

#### [редактиране] Послания

- Слово за светия апостол Тома [[5]]
- Деяние на светите апостоли Андрей и Матей [[6]]
- Деяния на Петър и Павел
- Деяния на Варнава
- Деяния на Филип в Елада
- Деяния на Йоана
- Успение на Блажена Дева Мария
- Смъртта на светия апостол и евангелист Йоан Богослов [[7]]

  и други

#### [редактиране] Деяния на апостолите

- Послание на Авгар до Христос
- Послание на Христос до Авгар

  и други

#### [редактиране] Апостолски послания

- Послание на Авгар до Христос
- Послание на Христос до Авгар
- Преписка на апостол Павел със Сенека (6 писма)
- Послание на апостол Павел до лаодикийците

  и други

#### [редактиране] Откровения

- Две откровения на Йоан (да не се бъркат с едноименната канонична книга)
- Откровение на Петър
- Откровение на Павел

  и други.

### [редактиране] Старозаветни апокрифи

- Псалми Соломонови
- Завет на 12-те (патриарси)
- Няколко книги, приписвани на Енох
- Видението на Исайя
- Заветът на Авраам

  и други.

### [редактиране] Други

- Пастирът от Ерм
- Ходене на Богородица по мъките

  и други

## [редактиране] Значение

Значението на апокрифите за съвременната наука е огромно. Теологията се спира на тях във връзка с изучаването на историята на Църквата и формирането на библейския канон. Светските науки се интересуват предимно от факта, че в много от апокрифите са отразени народни вярвания и сентенции, които са важни за науки като етнология и история на културата. Историята се интересува от тях като писмен източник. Съвременните мистици виждат в тях извор на езотеричното познание.

## [редактиране] Външни препратки

- Апокриф (Енциклопедия Двери)
- Апокриф (Кратък философски речник)
- Апокрифи (Български библейски речник)
- Коментар на "Евангелие от Юда"
- Как Църквата е отхвърлила апокрифите?
- Стара Българска Литература. Апокрифи
- Човек и бог в апокрифа "Ходене на Богородица по мъките
- Апокрифни текстове в превод на руски език

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BF/%D0%BE/%D0%90%D0%BF%D0%BE%D0%BA%D1%80%D0%B8%D1%84.html“.

Категория: Апокрифи

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- العربية
- Català
- Česky
- Dansk
- Deutsch
- Ελληνικά
- English
- Esperanto
- Español
- Eesti
- Suomi
- Français
- Furlan
- Gàidhlig
- Magyar
- Interlingua
- Italiano
- 日本語
- 한국어
- Latina
- Македонски
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Simple English
- Slovenčina
- Svenska
- Українська
- 中文