# Антонио Негри

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Тони Негри италиански философ-марксист
Роден: | 1 август 1933 Падуа, Италия

Антонио (Тони) Негри (на италиански Antonio Negri) е италиански философ-марксист.

Съвсем млад става преподавател по теория на държавата в Падуанския университет. През 1950 г. влиза в редиците на организацията „Италианска младеж за католическо действие“ (Gioventú Italiana di Azione Cattolica). През 1956 г. се присъединява към Международната социалистическа партия и членува в нея до 1963 година.

В началото на 60-те години на 20 век взима участие в работата на издателската група „Червени тетрадки“ (Quaderni rossi), помогнала много по това време за възраждането на марксистката теория в Италия и намираща се извън сферите на влияние на официалната компартия. През 1969 г. - заедно с Оресте Скалцоне и Франко Пиперно - Негри основава ляворадикалната група „Работническа власт“ (Potere operaio). Дейността ѝ е прекратена през 1973 г., за да се сложи начало на групата „Работническа автономия“ (Autonomia operaia).

На 7 април 1979 г. Негри заедно с други негови съратници е арестуван от полицията по обвинение в тероризъм. Прокурорът смята, че Работническа автономия е своеобразен „мозъчен тръст“ на левите екстремисти и е свързана с Червените бригади, терористите, отвлекли и убили през 1978 г. бившия премиер-министър на Италия, лидера на партията на христиандемократите Алдо Моро.

През 1983 г., докато чака присъдата си в затвора, Антонио Негри е избран за депутат в италианския парламент. Съгласно закона, депутатският имунитет му позволява да остане на свобода, докато премине неколкомесчната процедура по лишаването от имунитет. Италианският съд на първа инстанция го осъжда на 13 години затвор и в продължение на 14 години Негри се укрива от италианското правосъдие във Франция, където преподава и се занимава с научна дейност. През 1997 г. доброволно се завръща в Италия и до 2003 г. лежи в затвора в Рим.

## [редактиране] Политически идеи

Сред централните политическите теми в трудовете на Негри са марксизмът, глобализацията, демокрацията, неолиберализма, противопоставянето на капиталистическата система, постмодернизма и други. Философът е широко известен като съавтор на интелектуалния бестселър „Империя“ (в съавторство с Майкъл Хард).

## [редактиране] Избрана библиография в съавторство с Майкъл Хард

- „Labor of Dionysus: A Critique of the State-Form“ (1994)
- „Empire“ (2000)
- „Multitude: War and Democracy in the Age of Empire“ (2004)

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BD/%D1%82/%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%B8%D0%BE_%D0%9D%D0%B5%D0%B3%D1%80%D0%B8_cb4a.html“.

Категория: Италиански философи

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Català
- Dansk
- Deutsch
- Español
- English
- Esperanto
- فارسی
- Français
- Galego
- 한국어
- Italiano
- Nederlands
- 日本語
- Polski
- Português
- Русский
- Suomi
- Svenska
- Türkçe