# NAT

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

## [редактиране] Определение

Преобразуване на мрежови адреси или Адресна транслация [1]. В областта на компютърните мрежи NAT (Network Address Translation , Native Address Translation или IP Masquerading ) е технологията, при която адресите на получателя и подателя в IP пакета биват пренаписани от машрутизатор или защитна стена. По този начин множество хостове от частна мрежа могат да достигат до Интернет, използвайки само един Интернет адрес

#### [редактиране] Преобразуване на мрежови адреси и номера на портове

Преобразуването на мрежовите адреси (network address translation, NAT) се използва за скриване на реалните вътрешно мрежови адреси. Същността на този механизъм се състои в това, че във всички пакети от изходящия трафик към външния свят като адрес на източника се използва един или няколко IP адреса на защитната стена.[2] Стандартът RFC 1918 дефинира следните три адресни обхвата за използване от вътрешни мрежи:

    10.0.0.0 – 10.255.255.255
    172.16.0.0 – 172.31.255.255
    192.168.0.0 – 192.168.255.255

Горепосочените адреси се използват за локални мрежи и не са достъпни отникъде, освен от локалната мрежа. Поради това те са естествено защитени от директни външни атаки. Първичната функция на NAT сървъра е да им осигури достъп до Интернет, като предава заявките (маскира тези адреси, masquerading) с някой от своите IP адреси за пред хостовете извън локалната мрежа. Така им осигурява еднопосочен достъп до Интернет, т.е. хостът може да се свързва директно с други хостове, притежаващи рутируеми IP адреси, но хостове извън локалната мрежа не могат да се свързват с този хост. NAT е ефикасно средство за защита, понеже силно затруднява атаките срещу защитаваните хостове.

## [редактиране] Видове адресно преобразуване

На практика съществуват 4 основни типа адресно преобразуване?

- Статистическо преобразуване (static NAT): на машрутизатора са конфигурирани определен брой IP-адреси, които отговарят на друг определен брой адреси, използвани във вътрешната мрежа, така че между вътрешната и външната мрежи съществува ясна връзка.

    Вътрешен адрес - Външен адрес
    192.168.1.1 - 193.65.76.1
    192.168.1.2 - 193.65.76.2
    ..
    192.168.2.1 - 193.76.77.1

- Динамично преобразуване (dynamic NAT): на машрутизатора са конфигурирани определен брой IP-адреси, които се вземат в употреба за вътрешните адреси според нужда, така че във вътрешната мрежа може да има най-много определен брой активни връзки към външната, но адресите на вътрешната мрежа могат да бъдат повече от този брой активни връзки.

    Вътрешен адрес - Външен адрес
    192.168.1.17 - 193.65.76.2
    192.168.1.22 - 193.65.76.3
    192.168.1.29 - 193.65.76.4
    ..

``моля, въведете програмен код``==Предимства и недостатъци== Един от недостатъците на NAT е , че във връзката между хостовете могат да възникнат проблеми, а също така и производителността може да бъде намалена.

## [редактиране] NAT програми

- IPFilter
- The OpenBSD Packet Filter
- natd
- wingate
- Cisco IOS

## [редактиране] Използвани източници

1. ↑ Дебра Литълджон Шиндър "Компютърни мрежи" ciscopress.com, София, 2003
2. ↑ Кирил Боянов, Христо Турлаков, Димитър Тодоров, Любен Боянов, Владимир Димитров, Ведрин Желязков, “Принципи на работа на компютърните мрежи. Интернет”, Апиинфоцентър “Котларски”, София, 2003

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../n/a/t/NAT_e0ce.html“.

Категория: Компютърни мрежи

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене

##### На други езици

- Česky
- Dansk
- Deutsch
- English
- Esperanto
- Español
- Suomi
- Français
- עברית
- Bahasa Indonesia
- Italiano
- 日本語
- Nederlands
- ‪Norsk (bokmål)‬
- Polski
- Português
- Русский
- Svenska
- Türkçe
- Українська
- 中文