# Александър Миланов

### от Уикипедия, свободната енциклопедия

Александър Миланов български писател и преводач
Роден: | 10 октомври 1933 с. Овчи кладенец, България
Починал: | 6 май 2006 София, България

## [редактиране] Биография

Александър Миланов (Александър Миланов Александров) е български писател, преводач и обществен деец.

Роден е на 10 октомври 1933 година в с. Овчи кладенец, Ямболска област. Завършва гимназия в Ямбол през 1952 година и Руска филология в СУ “Св.Климент Охридски” през 1957 година. Същата година започва професионалната си дейност като учител в гр. Чирпан. До 1985 година работи като журналист и редактор във вестниците “Народна младеж” и “Студентска трибуна”, списание “Смяна”, в издателствата “Народна младеж”, “Наука и изкуство” и “Народна култура”. От 1985 до 1991 година е главен редактор на списанието за световен хумор и сатира “Апропо”. Съосновател е през 1988 година на Комитета за защита на Русе и на Комитета за подкрепа на гласността и преустройството, в чието ръководство е избран при учредяването му. През март 1991 година Александър Миланов е избран за председател на Съюза на преводачите в България. През 1992 година е натоварен с дипломатическата мисия по откриването на българско посолство в Кишинев, Република Молдова. Изпълнителен директор е на Фонд “ХІІІ века България” в периода 1995 -1996 година. Член е на Съюза на българските журналисти, Съюза на преводачите в България и на Съюза на българските писатели. Почетен член е на Съюза на унгарските писатели.

Александър Миланов е лауреат на редица български и международни награди за авторска и преводна литература. За постиженията си в областта на българската култура е награден с Държавен орден “Св.св. Кирил и Методий” – І степен.

Автор е на повече от 20 книги със сатирични стихотворения, лирика; приказки и стихове за деца; преводи от немски, унгарски и руски език. Превеждал е Пушкин, Есенин, Петьофи, Гьоте, Хайне и други. Негови стихотворения са превеждани на руски, унгарски, украински, белоруски, грузински, сръбски, румънски, албански, английски, френски, монголски, японски.

Най-активно участва в обществения живот на България като основното си внимание насочва към българските общности извън България. Съучредител на Дружеството за връзки с бесарабските и таврийските българи “Родолюбец” (1990 г.), избран е за негов говорител, а по-късно и за председател. Пише голям брой статии за проблемите на българите зад граница. Ратува България да има трайна политика към нашите сънародници извън страната – политика, която да не зависи от смяната на правителствата.

А. Миланов подпомага литературното развитие и представя пред българската общественост редица самобитни и млади български поети и писатели от чужбина, сред които Петър Бурлак–Вълканов, Нико Стоянов, Михаил Бъчваров - Бондар, Георги Барбаров, Татяна Танасова, Владимир Калоянов, Николай Куртев, Мишо Хаджийски от Бесарабия и Таврия (Молдова и Украйна), Назиф Докле, Садик Идризи–Алабак, Вейсал Хамза от Гора (Албания и Косово), Софика Мале, Афродита Стерьо и Илда Йован от Мала Преспа (Албания) и Зденка Тодорова, Иван Николов от Западните покрайнини.

За заслугите си към каузата на българите извън България е удостоен с почетен медал “Иван Вазов” на Държавната агенция за българите в чужбина.

## [редактиране] Съчинения

- Анатема – сатирични стихове, 1959;
- Слънца, които не залязват – очерци, 1962;
- Пролетна опасност – сатирични стихове, 1963;
- Разговор след години – лирика, 1965;
- Рай за грешници – сатирични стихове, 1967;
- Омагьосаният бор – поема за деца, 1967;
- Приключенията на Пуйчо – поема приказка, 1967;
- Венец от звезди – стихове за деца, 1968;
- Бостански човечета – повест за деца, 1971;
- Една усмихната вселена – лирика, 1976;
- Бояджишкият бунт – документална повест, 1977;
- Весели злополуки – стихове за деца, 1978;
- Гостилница за гладни – сатирични стихове, 1981;
- Шахматен свят – сатирични стихове, 1982;
- Сърдечно отделение – лирика, 1983;
- Световно устройство – сатирични стихове, 1989;
- Кришка-мишка – стихове за деца, 1989;
- Шипове от ореоли – сатирични стихове, 1990;
- Преобличането на Илия – сатирични стихове, 1994;
- Каламбуриада – сатирични стихове, 2003;
- Между Африки и Арктики - избрано, 2003;
- Скитници в стихове – преводи на унгарска поезия, 2003

## [редактиране] Външни препратки

- Александър Миланов - биографична справка и стихове в Liternet.bg

Взето от „http://bg.wikipedia.org../../../%D0%B0/%D0%BB/%D0%B5/%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%BA%D1%81%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D1%8A%D1%80_%D0%9C%D0%B8%D0%BB%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2_98d3.html“.

Категории: Български писатели | Български преводачи

##### Views

- Статия
- Беседа
- Текуща версия

##### Търсене