# Boborul

### De la Wikipedia, enciclopedia liberă

Boborul este o nuvelă scrisă de Ion Luca Caragiale. A fost publicată la 21 noiembrie 1896 în Epoca literară, supliment al ziarului Epoca care a fost condus de Caragiale în 1896.

În Boborul este surprins momentul „revoluţiei” antidinastice din Ploieşti din anul 1870, la care Caragiale a luat parte. Ştefan Bănulescu a afirmat:„Schiţa Boborul e scrisă pe scurt, la modul „serios” de însăşi Stan Popescu (eroul schiţei), într-un fel de Momorii, descoperite anul acesta de profesorul N.I. Simache, directorul Muzeului de Istorie din Ploieşti.”[1]. Stan Popescu îşi povesteşte viaţa în stil de proces verbal. Biografia lui este interesantă: ajunge şef al poliţiei din Ploieşti, este demis de conservatori, iar la o adunare în scop electoral este „umflat” de oamenii noului prefect. Acest pasaj din Memorii despre alegeri, sună a variantă de Scrisoare pierdută. Stan Popescu a făcut o călătorie în Italia de unde a adus un Discorso del generale Garibaldi in Sicilia, tipărit la Torino în 1862. Foaia volantă cu discursul garibaldian, a fost găsită de N. I. Simache alături de Memorii şi de o fotografie cu Stan, la pensionarul ploieştean Vasile Nicolescu.

## [modifică] Personaje

- Autorul însuşi, ca cetăţean al noii republici este cel care relatează evenimentele.
- Prezidentul întruchipează pe Alexandru Candiano-Popescu cel care a condus mişcarea antidinastică numită şi tulburarea de la Ploieşti
- Stan Popescu, simpaticul şi bravul poliţist este unul dintre conspiratori, un frate pasionat al poporului, câştigător al partidei la chilometru, cel care devine şef al poliţiei tinerei republici. Garabet Ibrăileanu scria despre personajul Stan Popescu în Scriitori români şi străini:Pe marginea lui „Conu Leonida faţă cu reacţiunea”:

„"Galibardi" este revoluţionarismul ieftin al gloatei patruzecioptiste (în Boborul e un tip care a luat lucrul mai în serios şi a făcut parte din cei o mie ai lui Garibaldi)”
({{{2}}})

- Poporul, personaj colectiv despre care Caragiale afirmă în Moftul în faţa opiniei publice: [2]

„nu de popor, vai de capul lui! rîd destul atîţia de el! ci de poppor, ba cîteodată de bobbor, cînd e rromânul supărat şi răguşit de supărare.”
({{{2}}})

- Conspiratorii, personaj colectiv care aşteaptă ceasul acţiunii la otel Moldova
- Reacţiunea este cea care a sosit cu trenul de la Bucureşti, pentru a începe vânătoarea de republicani condusă de Maiorul Gorjan.

## [modifică] Bibliografie

1. ↑ Bănulescu Ştefan, Caragiale. Itinerar. Haimanale-Ploieşti-Mizil-Bucureşti în Luceafărul, V (1962), nr.12 (95), (15 iunie), p. 5.
2. ↑ din Moftul român, 1893, nr. 12

La Wikisursă există texte originale legate de Boborul

| Acest articol despre literatură este un ciot. Puteţi ajuta Wikipedia prin completarea lui!

Adus de la "http://ro.wikipedia.org../../../b/o/b/Boborul.html"

Categorii: Cioturi Literatură | Ion Luca Caragiale

##### Views

- Articol
- Discuţie
- Versiunea curentă

##### Caută